1300 f.Kr.
I 400 år har hebréerna varit slavar i Egypten.
Byggt dess statyer, dess städer, dess skönhet.
Under all denna tid har de inte glömt sitt hemland.
Eller sin Gud.
Gud har inte glömt dem.
Faraos palats Memfis
Den hettitiska armén har 16 000 soldater utanför Kadesh.
Vi vet inte riktigt varför.
Hettiterna försöker korsa gränsen.
Naturligtvis.
Vad skulle de annars försöka göra?
Enligt vår information väntar de på att vi ska invadera.
De tror att vi -
förbereder en attack, fast vi inte gör det.
Jag tänker i alla fall inte sitta här -
och vänta tills den hettitiska armén -
står utanför våra murar.
Kom.
Vad berättar inälvorna?
De "berättar" ingenting.
De antyder.
Och det är öppet för tolkning.
Tolka dem, då.
Vinner vi eller inte, om vi attackerar först?
Det är ett ja eller nej.
Det är inte alldeles tydligt.
Men en annan sak är tydlig.
I striden kommer en ledare att räddas -
och hans räddare kommer en dag att bli ledare.
Då borde inälvorna också berätta -
att vi övergett vårt sunda förnuft -
och följer siare.
Stora Sekhmet, -
farao dricker i ditt namn och ber om seger -
över hettiterna i Kadesh.
Det första du borde göra, är att pensionera henne.
Det ska jag göra.
Jag förstår inte varför far inte gjort det.
Bara i fall att -
du ser mig i fara där ute, rid åt andra hållet.
Jag menar det.
När jag ser på er ser jag ännu pojkarna -
som växte upp tillsammans som bröder.
Om ni, av någon anledning, -
någonsin glömmer det, -
så låt de här påminna er.
Långa nog för att vara effektiva från hästryggen, -
men inte så långa att ni snavar över dem.
Det här är hans. Du har mitt.
Ja. Det är så jag vill ha det.
Ni har varandras -
så att ni kan beskydda varandra.
Lova mig att ni gör det.
Alltid.
Seti! Seti! Seti!
Seti!
Där!
Skicka Amon-divisionen norrut, Ra-divisionen till mitten -
och Ptah söderut. Vi behåller Set i reserv.
- I reserv? - Ja.
Vi borde koncentrera vår styrka till mitten.
Du borde koncentrera dig på att strida.
Lämna ledningen till mig.
Skjut!
Anfall!
Ta Ramses! Sätt fart!
Sätt fart!
Vänd om! Vänd om!
Mose! Mose! Mose!
Mose.
Vad hände?
Ingenting.
Jag frågade befälhavarna samma sak. De ljög också.
Och jag är trött på det.
Han tror att något hände.
- Det gjorde det inte. - Vad menar du?
Översteprästinnan, hennes profetia.
Hon kunde inte se vem som skulle vinna.
Det andra. "Ledaren blir räddad" -
och så vidare.
Räddade du livet på min son?
Ja.
Sätt dig ner.
Ett tack räcker inte, -
men tack ska du ha.
Jag vet att du inte tror på siare och profetior, -
men det gör jag.
Och jag respekterar det.
Men det här betydde ingenting.
Det verkar inte ens logiskt.
För du är inte av mitt blod.
Ja.
Du kan inte vara min efterföljare.
Inte på det vanliga sättet.
Inte på något sätt alls.
Det finns ingen chans att du kommer att sitta här.
Det är hemskt att säga det här om sin egen son, -
men jag litar mer på dig än honom som ledare.
"Hettiternas vagnstrupper" -
"stormade genom vårt försvar och började sitt anfall."
"Jag var omringad av fienden," -
"utan soldater, utan vapenbärare," -
"och stod inför en desperat kamp för mitt liv."
"Bara med gudarnas hjälp" -
"lyckades jag besegra attackerarna" -
"och återgå till Ra-divisionen."
Sluta där.
Är det något du vill omformulera?
Nej.
- Ska jag fortsätta? - Nej, det är säkert bra.
Sen då?
Pithom.
Vad är det med det?
Situationen. Slavarna.
Visst. Ramses.
Vad då?
Åk dit, träffa vicekonungen, se dig omkring och gör en rapport.
Jag?
Det kommer att bli ditt en dag. Visa lite intresse.
Vad mer?
Jag åker till vicekonungen.
Nej.
Jag åker.
Det är under din värdighet.
Det är under en generals värdighet.
Jag gör det.
Ramses, -
kan vi glömma det som hände -
på slagfältet?
Om situationen hade varit omvänd -
så hade jag räddat ditt liv också.
Jag vet, jag vet.
Det var ett bra kast.
Även om det var gudarna som hjälpte dig.
Lite gift i blodet är bra.
Det gör en lite mindre sårbar för nästa giftbett.
Kanske till och med min fars.
Välkommen till Pithom.
Man vänjer sig vid lukten.
Vicekonungen verkar njuta av en stor del av sina resurser.
Det här är inte ett jobb som alla vill ha, min herre.
En viss bekvämlighet är nödvändig för att hålla honom nöjd.
Vet du vad problemet är? Folk lever för länge nuförtiden.
Varje år minskar dödsfallen i proportion till födslarna.
Och detta folk -
förökar sig som om det var en sport.
Är det problemet? En växande arbetskraft?
Nej, självklart inte. Det är bra för produktionen.
Naturligtvis, men bara till en viss gräns.
När befolkningen vill se en död -
så blir det ett problem.
Så antingen får jag fler soldater för att upprätthålla ordningen, -
eller så börjar jag tunna ut flocken.
Om du börjar slakta folk, -
på grund av din egen teori, -
så provocerar du fram det som du säger att du vill undvika.
Ge mig soldaterna, då.
Vi går och pratar med dem.
Varför det?
Du är orolig över uppvigling. Vi tar reda på om det stämmer.
Genom att prata med dem?
Genom att iaktta dem -
medan jag pratar med dem.
Man kan säga mycket om någon -
genom att se dem i ögonen.
Låt mig få säga något -
om hebréer.
De är ett beräknande, kamplystet folk.
Vet du var "israelit" betyder -
på deras eget språk?
"Den som kämpar med Gud."
"Den som brottas med Gud."
Det är en viss skillnad.
Jag är inte lika utbildad som du, och det vill du påminna mig om.
Men jag måste handskas med dem varje dag.
Jag vet vad jag pratar om.
Du måste inte följa med. Jag går själv.
Sluta!
Varför bestraffas han?
Ständig bråkmakare, min herre.
Varför ler han?
Han säger att han inte känner någon smärta.
Varför piskar du honom, då?
Ni sammankallades inte av en slump.
Jag bad att få träffa -
de äldste.
Vad ber ni om?
Vi ber att vi ska få se Kanaan igen.
Se Kanaan igen?
Ni har aldrig sett det.
Jag har sett Kanaan.
Det är befolkat av stammar våldsammare än Egyptens militär.
Så ni kommer inte att återvända dit, -
eller därifrån.
- Gud säger det. - Vilken gud?
Er Gud? Abrahams Gud?
Guden som säger att ni är speciella?
Att ni är utvalda?
Kom hit.
Kom.
Han har fel.
Du är inte övertygad och det är ett problem.
För efter orealistisk tro följer fanatism, -
därefter upprorsanda, och sen revolution.
Och allt börjar med de äldste.
Vad heter du?
Det ska jag berätta.
Jag är Mose, son till Bithia, -
barnbarn till Horemheb.
Anteckna hans och de andras namn.
Ta in nästa grupp.
Jag heter Nun.
Herre!
- Stanna där! - Släpp igenom honom.
Det är något som de äldste måste berätta.
Men inte här.
Säg var och när.
I bönehuset ikväll.
Här.
Jag ser att du överlevde äventyret.
Förlåt att du fick vänta igen.
Jag väntar inte.
- Hur gick din resa till stenbrottet? - Bra.
Du såg vad jag har att göra med.
Säg mig, -
är det fler av mina papper du vill se innan du åker?
Du kan berätta -
om allt detta har rapporterats till Memfis?
Godkändes det? Har du det skriftligt?
Självklart finns det nedskrivet.
Så det går bra om vi kontrollerar det?
Naturligtvis.
Jag förstår inte vad som gått fel.
Har jag gjort något som gjort dig missnöjd?
Om det är så, hur kan jag behaga dig?
Du kan sluta leva som en kung.
Du är ingen kung.
"hela Kanaans land, skall jag ge dig."
Kanaan är redan upptaget.
Gud har lovat att vi ska få återvända.
I kedjor eller i kistor?
Som fria män -
till ett land som flödar av mjölk och honung.
Kan de vänta utanför? Vi är inte farliga.
Vänta vid hästarna.
Tror du på sammanträffanden?
Lika mycket som på annat.
Jag tror inte att det här är ett.
Vad då?
Att du kom till Pithom.
Varför kom du hit?
Affärer.
Sätt er ner.
Vem är din far?
Jag vet att du inte känner hans namn, -
bara att han var en general i faraos armé -
hemlighållen av din mor.
Jag ser att det här känns obekvämt.
Det här kan intressera dig.
Det fanns ingen general.
Din mor, -
kvinnan du kallar din mor, har inga barn.
Du föddes som slav.
Gå inte. Gå inte.
Det är bäst för dig att jag gör det.
Jag går nu.
Om du går nu kommer du bara tillbaka, -
för du vet att något är fel. Du har alltid känt det.
Snälla.
Alla går ut.
Ut.
Året då du föddes -
kom det en profetia om att vår ledare skulle födas -
för att befria oss från slaveriet.
Så kom det en kungörelse från Memfis -
om att döda alla förstfödde hebreiska pojkar.
Dina föräldrar väntade inte på att det skulle ske.
En liten chans att överleva var bättre än ingen chans.
De gav dig till din syster.
Hon tog dig i en korg till flodbanken -
och hon skuffade iväg dig till platsen där hon visste -
att farao Paramesses dotter Bithia badade.
Bithia tog dig, och din syster Mirjam som barnsköterska, -
och uppfostrade dig som sin egen.
Hon älskade antagligen dig, -
men hon berättade aldrig sanningen för dig eller nån annan.
Du är en hebré.
Sanningen?
Sanningen är att det inte ens är en så värst bra historia.
Och jag trodde att ert folk skulle vara -
bra historieberättare.
Du, slav.
Du!
Förväntar ni er en belöning för den här informationen?
Vår belöning är att tjäna dig.
Det sagt, om det finns -
någon liten belöning du kunde tänka dig, -
så skulle vi inte tacka nej.
Det här kanske?
Om jag säger att jag låter er leva?
Det skulle räcka bra.
Pack.
Var snälla och gå.
Snälla.
Hur gick det?
Vi kan prata om det en annan gång.
Vi kan prata om det nu, -
som en paus från de här allvarliga läkarna.
Sitt ner.
Vi går igenom stadshandlingarna -
och mannen är helt klart en tjuv.
Det är en av livets deprimerande ironier, -
att män som kräver makt -
är bäst utrustade att få den och minst utrustade att utöva den.
Vad är det, Mose?
Du är sjuk.
Något annat bekymrar dig.
Jag ser det.
Nej, inget annat.
Må du vara alert, -
föryngrad och beskyddad av gudarna, -
i varje ögonblick av ditt eviga liv.
Till vänster.
Nej. Din vänster.
Mera, mera, mera.
Bra.
Det är högt.
Monument är monument -
av en orsak. De inspirerar.
Inspirerar vad då, i det här fallet?
I det här fallet, och i alla fall, makt.
Säg det högt, vad det än är.
Vicekonungen av Pithom är där ute.
Han finns inte på agendan.
Han kan åka tillbaka till Pithom tills han är det.
Nej, vi borde ta hand om det här.
För in honom.
Om du kom för att be den nya kungen om förlåtelse, -
så fungerar det inte.
Grip honom.
Vänta lite.
Får jag åtminstone ge ett svar.
Jag ber dig.
Det ligger i ditt intresse.
- Fatta dig kort. - Det ska jag, -
men bara inför kungen.
Mitt råd är att han -
och de andra generalerna lämnar rummet.
Jaså?
Är det ditt råd?
Du är inte hans rådgivare.
Det stämmer. Det är ju du.
Det stämmer.
Mose.
Alla utom vicekonungen, -
ut.
Hemska nyheter.
Där är du.
Så, -
vicekonungen.
Du grep inte honom.
Du följde inte din huvudrådgivares råd.
Nej, han kom.
Han berättade om en händelse med två vakter, -
där bara en överlevde.
Och jag sa att jag inte brydde mig.
Sen berättade han en helt otrolig historia.
Som han sa kom från trovärdiga källor.
Under press -
erkände han att de var hebreiska spioner.
Du vet vad jag menar.
Ja.
Vad tycker du om det?
Jag tycker att det är stötande och löjligt.
Ja. Ja!
Att du, av alla, skulle vara en hebré.
Och jag sa: -
Hur kan jag tro på en sådan historia?
Min kusin, -
det kan du inte.
Tänk om jag inte tror på det, Mose?
Vad ska jag göra?
Bithia!
Mor.
Mannen är en tjuv.
Min son upptäckte det.
Inte du.
Han rapporterade det till er far, som skulle ha hängt denna tjuv, -
om han inte själv hade varit döende.
Ni tror på hans klena, egoistiska lögner.
Det enda jag vill veta är om det är sant.
Jag bad inte om en tirad.
Att prata mer om det här -
skulle visa att jag bryr mig, -
- och det gör jag inte. - Svara på frågan.
Ja eller nej?
Pratade jag med dig?
Ta in henne. Ta in henne.
Nu!
Mirjam!
Kom. Sitt ner.
Jag tänker ställa några frågor -
som kanske verkar konstiga.
Jag vill att du besvarar dem ärligt.
Hur känner du Mose?
Du vet hur jag känner honom, -
och dig.
Jag hjälpte till att uppfostra er.
Är du inte hans syster?
Självfallet inte.
Och du är inte en hebré?
Nej.
Lägg din arm på bordet.
Ramses...
Var inte dum!
Jag pratar inte med dig!
Jag pratar med henne.
Hela armen på bordet, Mirjam.
Tack.
Ramses, -
gå inte längre.
Gå inte längre, eller vad då?
Gå inte längre.
Är du riktigt säker på det?
Ta bort handen, eller använd det, nu.
Eller kanske du vill besvara frågan?
Då fortsätter jag.
Mirjam, jag tänker fråga dig igen -
och om ditt svar är nej igen, -
ber jag om ursäkt för vad som händer.
Är du hans syster?
Nej.
Ja!
Du behöver ingen orsak att döda honom, men du har en.
- Det var landsförräderi. - Hur så?
Han erkände att han visste.
Det var ingen bekännelse!
Han ville bara inte att hon skulle förlora armen!
Jag såg det i hans ögon.
Han tror inte på den här historien.
Jag vill inte tro den!
Du vill tro det, för det är en chans att bli av med honom, -
som du alltid velat.
Jag sa inte "exil", jag sa "död".
Jag är säker på att det blir så, -
dit han är på väg.
Khyan, -
låt mig prata med min mor.
Ja, sir, ja.
Kom, Mirjam.
Inte vem som helst skulle beskydda en tjänare.
Säkert inte någon annan i den här familjen, -
inklusive mig.
Jag skulle inte ha sagt det han ville höra.
Och det skulle inte hon heller.
Så mycket älskar vi dig.
"Vi"?
Det är inte sant.
Det är sant.
Du hade den här på dig när jag tog dig till floden.
Jag tog naturligtvis av den.
Det är du.
Kopplingen mellan dig och vår mor.
Din syster räddade ditt liv.
Nu räddade du hennes, -
Moshe.
Mirjam.
Ursäkta, sir.
Mose!
Jag har ingenting att stjäla.
Min häst är död.
Vi är inte här för din häst, Moshe.
Tiransundet, Röda havet
Lite högre.
Vad gör ni?
Sluta inte. Fortsätt jobba.
Du, hämta vatten till våra getter.
Du.
Vänta på din tur.
Ta bort era djur från hoarna.
De är era igen.
Var kommer du ifrån?
Västerifrån.
Vart är du på väg?
Österut.
Vad har du gjort?
Vad menar du?
Har du begått något brott?
Med all respekt, -
dina döttrar bjöd in mig på middag.
De sa inte att det skulle bli ett förhör.
Förlåt mig.
Jag är bara nyfiken.
Du får gärna tvätta dig före middagen, -
om du vill, -
och stanna över natten -
innan du fortsätter, -
vart det nu är.
Tack.
Beskriv Memfis för någon -
som aldrig varit där.
Det är...
Jag vill inte säga civiliserat, -
för jag vill inte låta förolämpande, men det är civiliserat.
Det finns mera där än får och getter.
Det finns mera här än så.
Jaså? Var då?
Förlåt, det var fräckt sagt.
Det var fräckt.
Jag är inte dum bara för att jag bor här.
Jag ser det.
Jag kan säga en sak.
Det här är definitivt -
den bästa platsen -
mellan här och där.
Ska du gå igen?
Naturligtvis.
Det finns inget här för någon som mig.
När då?
Idag?
Kom ihåg den här stunden, -
för efter dessa löften, -
ska ni säga till världen: -
"Det här är min man." "Det här är min hustru."
Jag, Sippora... -
Jag, Mose... -
- tar dig, Sippora - - tar dig, Mose -
att vara ingen annan än dig själv.
Att älska det jag känner till om dig, -
att lita på det jag inte ännu vet.
Med respekt -
för din integritet -
och tro -
i din bestående kärlek till mig.
I allt som livet ger oss -
utlovar jag min kärlek.
Utlovar jag min kärlek.
Vem gör dig lycklig?
Du.
Vad är det viktigaste i ditt liv?
Du.
Var vill du helst vara?
Ingen annanstans.
Och när kommer du att lämna mig?
Aldrig.
Fortsätt.
Nio år senare
Jag sa "i sig".
Jag vill inte diskutera min grav, i sig.
Jag vill diskutera varför du vill diskutera den hela tiden.
Med all respekt, -
det borde ha varit din första byggnad när du fick tronen.
Det blir ett stort projekt.
Det är mitt hus också.
Är det något problem med palatset?
Det är inte färdigt.
Det dröjer inte länge.
Det sa du för flera månader sen. Jag bor där -
som en beduin.
Få det färdigt.
Snabbare!
Eller måste jag döda någon?
Jag tror att han förstår.
Bra kastat, far.
Sikta bara lite högre.
Nästan.
Har du någonsin varit högst upp?
Nej.
Vill du försöka?
Mor säger att det är förbjudet.
Av vem?
Vår Gud.
Hindrar vår Gud -
oss från att klättra i berg?
Inte alla berg.
Bara det där.
Det är Guds berg.
Du förvirrar honom.
Det försöker jag inte göra.
Är det bra för vår pojke att växa upp utan att tro på någonting?
Är det fel att växa upp och tro på sig själv?
- Det är min tro. - Jag vet.
- Och det är hans också. - Jag förstår.
Han kan välja när han blir äldre.
- Ja. - Precis som du.
Han liknar mig mycket redan.
Moshe.
Hjälp mig!
Jag tror att jag brutit benet.
Mer än så.
Vad sa du?
Vem är du?
Jag är en herde.
Jag trodde du var en general.
Jag behöver en general.
Varför det?
För att strida.
Varför annars?
Strida mot vem då?
För vad?
Jag tror att du vet.
Jag tycker du borde gå och se vad som händer med ditt folk.
Han kommer inte att vara nöjd förrän du gör det.
Eller är de inte ett folk -
i dina ögon?
Vem är du?
Jag är den jag är.
Du fick ett slag i huvudet.
Det du såg, -
eller tror att du såg efteråt, -
var en effekt av det.
Stormen...
Stormen startade innan jag fick slaget mot huvudet.
- Det var ingen storm. - Visst, visst.
Stormen var någonting.
Den var annorlunda.
- Men pojken fanns bara i ditt huvud. - Hur vet du det?
Hur vet du det?
För Gud är ingen pojke!
Hur ser han ut, då?
Beskriv honom. Beskriv honom för någon som mig.
Vet du hur du låter?
Jag låter förvirrad.
Ja.
- Du behöver vila mer. - Ja, ja.
Jag måste säga något.
Jag har inte varit helt uppriktig.
Om vad då?
Om vem jag är.
Vad jag har gjort och vem jag var.
Och hur jag känner.
- Hur du känner för mig? - Nej.
Nej. Det har jag varit ärlig med.
Vila.
- Vila. - Lämna mig inte.
Nej. Nej.
Moshe.
Gershom?
Vad gör du här ute?
Ingenting.
Jag kan inte sova.
Är du orolig över mig?
Ja.
Var inte det.
Jag kommer att bli bra.
Vad är det där?
Vad ser det ut som?
Kom in.
Kom in!
Vad tänker du göra med det där?
Se till att vi ses igen.
Lägg ner det så kan vi ses hela tiden.
Vad betyder det här?
Det är någon som jag kände förut.
Det är inte för alltid.
Vi ses igen.
Tror du mig?
Det är bra.
Säg aldrig vad folk vill höra.
Men jag kommer tillbaka.
Vi kommer att ses igen.
Kan du bevara den här åt mig?
Gershom.
Gershom, se på mig.
Vad för slags gud säger åt en man -
att lämna sin familj?
Om du förstår det, så ska jag förstå det.
Det gör jag inte.
Så jag kan inte svara.
Om det är vad tro betyder så vill jag byta ut min, -
så att jag får behålla dig.
Rör mig inte.
Gå.
Gå!
Fader, har du lite mjölk att erbjuda mig?
Ja.
Var kommer du ifrån?
Jag kommer från havet.
Det är en smal och farlig väg.
Tack, fader.
Josua. Jag minns dig.
Känner du fortfarande ingen smärta?
Håll ögonen på hästen.
-Tack. - Välkommen tillbaka, broder.
Aron, -
din bror.
Ithamar.
Ithamar, det här -
är din berömda farbror Mose.
Han var en gång prins av Egypten.
Jag mår bra.
Alla mår bra.
Du sover så bra, min pojke, -
för du vet att du är älskad.
Jag har aldrig sovit lika bra.
Jag hör att jag ska titulera dig -
Ramses den Store nu.
Mose, -
du lever.
- Jag är glad att du lever. - Verkligen?
Är det därför du skickade två lönnmördare att döda mig?
Min mor.
- Skyll inte på henne. - Hon ville se dig död.
Vem tror du gömde ditt svärd där du skulle hitta det?
Mose.
Jag är inte här -
för att ta din tron.
Det handlar inte om profetian.
Det är något annat.
Jag har fått höra -
att det har blivit -
mycket värre här.
Det är bättre än någonsin, Mose.
Nej.
- Vi har ordning. - Ordning?
Slavarnas -
kroppar brinner dag och natt nu.
Jag har sett det med egna ögon.
Kallar du det för ordning?
De är slavar.
- Nej. - Vad väntade du dig?
De är egyptier och borde behandlas så.
De borde ha samma rättigheter, -
de borde få betalt för sitt arbete, -
eller släppas fria.
De är inte egyptier.
De är slavar, Mose. Vad mer kan du vänta dig?
Vad skulle de göra -
om de plötsligt lämnades att ta hand om sig själva som djur?
Kalla dem inte för djur!
Ur en ekonomisk synvinkel, -
så är det du begär -
problematiskt, minst sagt.
Jag väntade mig inte ett enkelt ja.
Men jag vill inte höra ett enkelt nej.
Är det vad du säger? Säger du nej?
Jag säger inte nej.
Jag säger tid.
Tid.
Du lyssnar på hebréerna.
Jag lyssnar inte på hebréerna.
Vem pratar du med?
Gud.
Vilken gud?
Du överväger inte seriöst hans förslag.
Är det ett förslag?
Om en man håller en dolk mot din hals.
- Är det? - Jag hade fel.
Det är ett krav.
Han har tappat förståndet.
Han har hittat en gud. Sin gud.
Inte en av våra, -
så jag skulle vilja att Mose...
Jag vill se Mose död.
Hörde ni mig?
Ja.
Gå, då.
Och -
hans familj också.
Mose.
Var är Mose?
Mose? Var är Mose?
Mose, -
hans familj.
Var är de?
Det här är inte Mose.
Det är inte hans familj.
Det här är en man, -
hans hustru, -
och hans barn, -
som när vi ställde den enkla frågan: "Var är han?" -
svarade: "Vi vet inte."
Ta med den här bilden hem ikväll -
och diskutera varför ni beskyddar honom -
när ni vet att imorgon vid den här tiden -
kommer det att stå en annan familj -
där den här nu står.
Och en ny dagen efter det.
Och dagen efter det.
Blir det din?
Gå.
Jag vill vara med i kampen.
In där.
Josua, använd knäet.
Det är bra.
Båda ögonen öppna!
Nock! Spänn bågen!
Släpp!
Framåt.
Nock. Spänn.
Släpp!
Spänn!
Släpp!
Spänn!
Släpp!
Igen!
Det finns två slags krigföring.
Båda är beroende av antal.
Med större antal -
anfaller man fienden framifrån!
Man hugger dem i hjärtat!
Med färre antal, attackerar man från sidan.
Man skär av blodet -
som pumpar till hjärtat.
Arméns förrådslinjer.
Nej!
Folkets förrådslinjer.
Deras mat, -
deras mark, -
deras trygghet.
Vad skulle det uppnå?
Allt.
Bara det egyptiska folket -
kan tvinga honom att acceptera våra krav -
om frihet. Vi måste tvinga dem -
för att få honom att säga ja!
Eller hur?
Ja!
Eller hur?
Ja!
Med mig!
Klara.
Tänker du inte göra något?
Det har jag inte sagt.
Var har du varit?
Sett dig misslyckas.
Utmattningskrig tar tid.
Med den här farten så tar det år, -
en hel generation.
Jag är beredd på att strida så länge.
Inte jag.
Jag trodde att vi gjorde framsteg.
Men nu är du otålig.
Efter 400 års slaveri.
Är det bara jag som inte har gjort något åt det förrän nu?
Jag vet en del -
om militära handlingar.
Om du inte tänker lyssna på mig, -
varför tog du då mig -
från min familj?
Det gjorde jag inte.
Du gjorde det.
Du behöver inte mig.
Kanske inte.
Så vad ska jag göra? Ingenting?
För tillfället -
kan du titta på.
Gudinnan Kebechet, jag åkallar dig ödmjukt -
för att rena vattnet i vår livgivande flod.
Hur länge tar det?
Inte länge.
Men längre än så.
Ramses! Ramses!
Ja?
Det räcker!
Gör något!
Det är bara grodor.
Undan, undan.
Orent.
Nej, nej. Drick inte.
Orent.
Nilen har en viss mängd lera i vattnet.
Det här året är det mer än vanligt -
som flyter i strömmarna, samlas på flodbäddarna -
och som sparkas upp av de vilt sprattlande krokodilerna.
Detta sparkande har inte bara -
dramatiskt förändrat vattnets färg, utan det har grumlat det -
så mycket att fiskarna dog.
Men grodor, som vi vet -
kan hoppa upp ur vattnet om de måste.
Och det gjorde de.
Grodor behöver vatten -
och när de inte kan hitta det på gatorna i vår stad, -
då gör de vad då?
De dör?
De dör!
Och sen ruttnar de.
Och då kommer insekterna, larverna och flugorna.
Och sen...
Och sen vad då?
Sen dör flugorna.
Tala högre.
Det är på hebreiska.
Hebreiska?
Läs det.
"Dessa katastrofer" -
"är Guds verk" -
"och det är inte över. Det kommer att bli värre."
"Vi måste nå en överenskommelse" -
"för allas skull."
Jaså, Guds verk.
Här är min överenskommelse.
Arbetsbördan ska fördubblas -
och ni får ingen halm -
för att göra ert tegel.
Kanske er gud -
ger er det.
Jag var imponerad först.
Inte nu längre.
Det här påverkar alla.
Vem straffar du?
Vad är det med honom?
Den är sjuk.
Vad är det här?
- Gjorde du det här? - Inte jag.
- Var det här du? - Nej, nej!
Vad har hänt med honom?
Vi har gjort stora framsteg inom medicinen.
Men det finns några sjukdomar som vi inte helt förstår.
Djuren är inte undantagna -
och det finns antaganden -
att de här sjukdomarna kan smitta från de minsta djur.
Som från en...
En fluga.
Har du varit till floden på sistone?
Jag bad till Kebechet igen -
och sex andra gudar.
Är det allt?
Är du klar?
För det är jag.
Försöker du säga något med din frånvaro?
Ska det göra mig ödmjuk?
För det gör det inte!
De första rapporterna antyder -
att mer än tio miljoner kvadratalnar spannmål har gått förlorat.
Kvartersmästaren har föreslagit att vi ger en del -
av spannmålen till spannmålsmagasinet.
En nådefull handling.
Ditt folk svälter.
Föreslår du att jag också ska svälta?
Nej.
Folket har mycket vatten.
De överlever.
Sikta!
Skjut!
Sikta!
Skjut!
Är det du?
Mose?
Min bror?
Har du kommit för att förhandla?
För jag är redo -
och har ett erbjudande till dig.
Om det händer en sak till, -
så sänder jag min egen plåga över er.
Du förstår, varje hebreiskt barn, -
som inte ännu kan gå, -
kommer inte heller att göra det.
För jag tänker dränka dem i Nilen.
Som du borde ha blivit.
Säger du att du inte orsakade allt det här?
Var det din gud?
Jag är gud! Jag är gud!
Låt oss se vem som är mer effektiv i att döda.
Du.
Den här guden.
Eller jag.
Trevligt att du kom.
Har han gett dig vad du bad om?
Inte ännu. Men hans eget folk vänder sig mot honom.
- Och hans armé? -Det kommer den att göra.
Jag håller inte med.
Något värre måste ske.
Jag håller inte med.
- Något mer skulle vara... - Skulle vara vad då?
Vad tänkte du säga?
Grymt? Inhumant?
Det är inte lätt att se -
de jag växte upp med lida så mycket.
Och folket du inte växte upp med?
Vad skänkte du dem för tanke?
Du tänker inte på dem som ditt folk ännu, eller hur?
Så länge som Ramses har en armé,
kommer inget att förändras.
Blir det mer är det bara hämnd!
Hämnd? Efter 400 år av brutalt underkuvande?
Faraonerna som tror att de är levande gudar, är bara kött och blod.
Jag vill se dem på sina knän, och tigga om att det ska sluta!
Jag är trött på att prata med en budbärare!
General!
Jag har hört Ramses sista hot.
Låt mig berätta vad som kommer att hända nu.
Nej. Nej.
Du kan inte göra så.
Jag vill inte vara med om det här.
Stanna!
- Vänta! - Mose?
Låt honom vara.
- Khyan. - Mose.
Jag skulle kunna låta döda dig.
Jag tror inte det.
Om du inte gör det själv.
Dina egna soldater släppte in mig.
Jag förhandlar inte längre.
Det är inte därför jag är här.
Jag kom för att berätta att det kommer någonting -
som är utöver min kontroll.
Något som kommer att påverka tusen -
och åter tusen medborgare.
Det kommer att påverka dig personligen om du inte går med på mina krav -
och meddelar det offentligt, -
innan solen går ner.
Ramses, -
vänd mig inte ryggen!
Det här har inget att göra med dig och mig.
Det här är mycket större.
Det handlar om Egyptens överlevnad. Förstår du?
Före solnedgången.
Efter det är det för sent.
Vad är för sent?
Att beskydda ditt barn.
Beskydda ditt barn inatt.
Mitt barn?
Är det ett hot?
Är det ett hot? Mose!
Mose!
Säg åt alla -
att slakta ett lamm -
och stryk dörrarna -
och dörrposterna ikväll, -
med dess blod.
Varför det?
Tyck synd om lammen om jag har fel.
Om jag har rätt -
kommer vi att välsigna dem i evighet.
Bennu? Bennu?
Nej!
Ramses?
Ramses.
Nej!
Sakarja?
Ner!
Ut härifrån!
Mördare!
Barnamördare!
Deras barn dog igår kväll.
Det gjorde mitt också.
Är det här din gud?
En barnamördare?
Vilka fanatiker tillber en sådan gud?
Inga hebreiska barn dog inatt.
Gå -
härifrån.
Gå.
Allihop!
Gå!
Gå till Kanaan om det är vad ni vill.
Tillbaka till era drömmars hemland.
Bara gå!
Som du befaller.
Det här är vägen jag följde.
Härifrån går vi söderut till Röda havet.
Sunden är här. Vid lågvatten kan vi gå över till fots.
Vet du varför du sover så bra, min pojke?
För du vet att du är älskad.
Med all respekt, -
om vi ska återta 400 000 slavar, -
kommer vi att behöva mer än tre divisioner.
Vi ska inte tillfånga ta någon.
Framåt!
Vi borde vila.
Nej.
Vi är inte trygga förrän vi korsat havet.
Moshe!
Ramses...
4 000 män, -
och tusen vagnar.
Hur långt bakom oss?
Fyra dagar.
Mindre om de inte vilar hästarna.
Ramses!
Vi måste vila hästarna -
och mannarna!
Sunden är den vägen.
Den längsta, lättaste vägen -
är längs västra kusten.
Eller så går vi över bergen.
Bergen?
Varför det? Varför inte ta den vägen?
Det kan vi, men det kan Ramses också.
Bergspassen är farliga, -
men de är för smala för Ramses vagnar.
Han kan inte följa oss där. Det skulle ge oss mer tid.
Vad säger Gud?
Bergen.
Klarar vi det?
Framåt!
Vilken väg nu?
Stanna här.
Vi behöver din hjälp.
Jag är vilse.
Hjälper du mig inte?
Du vill inte hjälpa dem.
Den här vägen!
Uppbrott!
Den här vägen!
Är du säker?
Jag är mycket säker.
Klarar vi oss över med vår utrustning, -
och våra vagnar?
De trodde inte att de kunde det.
Hur skulle de kunna veta det?
De har aldrig varit här förut.
Mose kanske har det.
Är det hög- eller lågvatten?
Det spelar ingen roll.
Det här är inte sundet, eller hur?
Nej.
Vet du ens var vi är?
Ja!
Vi befinner oss på en plats där det är hav framför oss -
och en armé bakom oss!
Vad gör vi nu?
Armé eller inte, -
vi måste vila.
Jag har fört dem vilse.
Jag har övergett min familj.
Jag har svikit dig.
Jag är inte den jag trodde att jag var.
Vad är det?
Strömmen.
Den är stark.
Vi måste gå över här.
Vi måste gå över nu!
Vi går över här.
Vi går över här!
Gör er beredda!
Vi går över här!
Gå och säg åt dem! Gå!
Dina befallningar -
är som ett slag med en egyptisk piska.
Vi är inte slavar längre.
Men ni är ändå inte fria.
Ni har förlorat Kanaan ur sikte, -
era förfäders land.
Ni har hedrat mig -
med er tillit.
Nu hedrar jag er med min tro.
Följ mig och ni ska bli fria!
Stanna och ni förgås.
Var inte rädda!
Gud är med oss!
Gå! Gör er beredda!
Gå!
Gud är med oss!
Skicka ordet vidare! Vi går över här!
Samla era saker så snabbt ni kan -
och bilda grupper!
Skynda på!
Kom!
Försiktigt!
Till höger, till höger! Nära!
Fortsätt framåt!
Det finns inget att vara rädd för!
Var inte rädda! Ni är i säkerhet!
Håll till höger! Håll till höger!
Ramses!
Stanna!
Stanna! Stanna!
Kör.
Fortsätt framåt!
Fortsätt framåt! Framåt!
Där.
Josua!
Aron!
Spring!
Spring, allihop!
Sätt fart!
Spring till land!
Moshe.
Vi måste gå!
Ramses!
Kör!
Ramses, stanna!
Vänd om!
Khyan!
Gå.
Min bror...
Gå nu! Det är en order!
Kom! Du klarar dig inte tillbaka!
Sätt fart!
Snabbare!
Det är bara jag här.
Sätt dig ner.
Min familj -
är inte långt härifrån.
Din familj?
Min andra familj. Min hustru, min son.
Jag tänkte -
att jag kanske kan övertala dem...
Övertala dem att följa med oss, men kanske det är...
Kanske det inte är så klokt.
Så klart att de följer med.
Vi har långt att gå.
Mycket kan ske.
Och sen -
kommer vi fram om vi kommer fram.
Tror du inte att vi kan bosätta oss i Kanaan?
De kommer att se oss som inkräktare.
De har inget val. Vi är en stor stam.
Vi är lika stora som en hel nation och det bekymrar mig.
Varför det?
Så här många människor?
Måste du fråga?
Men vi har alla samma mål.
Det har vi nu.
Vad händer när vi slutar fly?
Ramses -
den Store.
Tack.
Gershom.
Gjorde du vad du sa?
Vad har jag sagt?
Att du skulle byta din tro -
för att behålla mig.
Nej.
Bra.
Du kanske behöver den mer än någonsin nu.
Vilka är de?
De är mitt folk.
Vem gör dig lycklig?
Du.
Vad är det viktigaste i ditt liv?
Du.
När kommer jag att lämna dig?
Aldrig.
Får jag fortsätta?
Fortsätt.
Vad tycker du om det här?
Jag skulle inte göra det -
om jag inte höll med.
Det är sant.
Jag har lagt märke till det hos dig.
Du håller inte alltid med mig.
Inte du heller.
Ändå står vi här och pratar med varandra.
Men inte så länge till.
En ledare kan misslyckas, -
men sten -
består.
De här lagarna vägleder dem istället för dig.
Om du inte håller med -
så borde du lägga ner hammaren.
TILL MIN BROR, TONY SCOTT
Översättning: Ulrika Lindfors-Davis, Deluxe Ansvarig utgivare: Hansi Mandoki
Distribution: Twentieth Century Fox Sweden AB